Читала цю книгу ще в школі, і вона мене дуже вразила марнославством головної героїні. Зараз вирішила перечитати, і думка моя не дуже то й змінилась. З іншого боку, не можна заперечувати право людини на щастя, кожен його бажає, хоча й не кожен отримує. У всіх неприємностях і бідах, що трапляються з пані Боварі винувата лиш вона сама, її нездатність будувати життя, її гонитва за примарним, матеріальним щастям, на горе всім її близьким людям.
Сама по собі, як твір, «Пані Боварі» мені подобається, гарний переклад, дійсно художній. Щодо змісту – перечитувати втретє не буду, лишає після себе неприємний посмак.
Читала цю книгу ще в школі, і вона мене дуже вразила марнославством головної героїні. Зараз вирішила перечитати, і думка моя не дуже то й змінилась. З іншого боку, не можна заперечувати право людини на щастя, кожен його бажає, хоча й не кожен отримує. У всіх неприємностях і бідах, що трапляються з пані Боварі винувата лиш вона сама, її нездатність будувати життя, її гонитва за примарним, матеріальним щастям, на горе всім її близьким людям.
Сама по собі, як твір, «Пані Боварі» мені подобається, гарний переклад, дійсно художній. Щодо змісту – перечитувати втретє не буду, лишає після себе неприємний посмак.